Můžeš se tady setkat s muži, kteří usilují o to být lepšími a více autentickými.
Vytváříme jak reálný tak virtuální prostor pro setkávání.
Začalo to někdy před rokem 2000 hledáním mužské energie, spirituality i chlapské party a setkáváním v malých skupinách. Pokračovalo to inspirací dílem Richarda Rohra a jeho Rituálem pro přechod do zralé dospělosti a pokračuje to dodnes stovkami setkání v malých skupinách, víkendovými akcemi pro muže i pro otce a děti, rituály i celostátními setkáními pro stovky účastníků a mezinárodní spoluprací s hnutím mužů po celém světě.
Pro řadu z nás je podstatné přátelství s Bohem, pro všechny jsou oporou kamarádi, které tu nalezli.
Vítáme tě mezi námi a těšíme se na společné putování.
Pavel Hrdina a Martin Šmídek
Spolupráce s hořícím světem V každém čtvrtletí roku 2024 budeme zkoumat jiný aspekt Radikální odolnosti. V tomto videu se učitel CAC Brian McLaren zamýšlí nad prvním tématem: : Angažovanost ve světě v ohni.Již v roce 2007 jsem napsal knihu s názvem Všechno se musí změnit. Chtěl jsem pochopit, jaké jsou naše největší výzvy, hrozby a problémy zde na Zemi jako globální civilizace. Rok jsem strávil zkoumáním literatury o globálních krizích a dospěl jsem k pochopení čtyř hlubokých problémů, kterým čelíme. První z nich je krize naší planety. Doslova ničíme náš systém podpory života, narušujeme klima, ničíme oceány, vyčerpáváme půdu, všechno znečišťujeme, pácháme ekocidu na celé síti života. Druhé, máme krizi chudoby a nerovnoměrného rozdělení bohatství a moci, kdy se stále více bohatství a moci soustřeďuje u nepatrné menšiny lidí. To vede ke třetímu problému: krizi míru. Víme, že jsme v problémech, tak co uděláme? Šíříme další a další zbraně s rostoucí vražednou silou. Zapálíme všechny naše rozdíly: rasové, ekonomické, náboženské, sociální, související s pohlavím a další. Máme krize planety, chudoby a míru; čtvrtou krizí je náboženství, protože naše náboženské komunity až příliš často zůstávají stranou. Jak řekl Thomas Merton, jsou "vinnými přihlížejícími". Myslím, že velká část náboženství lidem spíše prodává evakuační plán, než aby jim pomáhala podílet se na plánu transformace. McLaren poukazuje na lidi, kteří integrovali spiritualitu a činnost ve službě uzdravení světa: Velký buddhistický učitel Thich Nhat Hahn dospěl ve Vietnamu právě v době, kdy se jeho národ propadal do občanské války. Nechtěl být součástí náboženské komunity, která se v době velké nouze oddělila od své kultury. Začal formulovat to, co nazýval formou angažovaného buddhismu. Stejně tomu bylo i u Thomase Mertona. Stal se trapistickým mnichem. Trapisty bychom si mohli představit jako lidi, kteří jsou odtažití od všech událostí a záležitostí světa. Ale Merton, který napsal knihu Nová semínka kontemplace, napsal také knihu s názvem Semínka destrukce, protože prý chtěl formu angažované kontemplativní křesťanské víry. Když Richard Rohr zakládal CAC, chtěl, aby to bylo Centrum pro akci a kontemplaci: angažovanou kontemplaci zakořeněnou v křesťanské tradici. A to samozřejmě jen čerpá z příkladu Ježíše, který se na začátku svého působení stáhl do ústraní na dobu kontemplativního mlčení, na dobu čtyřiceti dnů, jak praví příběh. Ale pak se samozřejmě zabýval zápasy a výzvami svého lidu ve své době. Každý den se Ježíš řídil stejným rytmem: stáhl se do ústraní, ale pak se vrátil, aby se angažoval uzdravováním, krmením, péčí, přijímáním, obvazováním ran tohoto světa a vštěpoval lidem vizi odolnosti, angažoval se v hořícím světě. Brian McLaren přeloženo DeepL | Engaging with a World on Fire
In each quarter of 2024, we will explore a different aspect of Radical Resilience. In this video, CAC teacher Brian McLaren reflects upon the first theme: Engaging with a World on Fire. Way back in 2007, I wrote a book called Everything Must Change. I wanted to understand what our greatest challenges and threats and problems were here on Earth as a global civilization. I spent a year researching the literature of global crises, and I came away with an understanding of four deep problems that we face. First, we face a crisis with our planet. We are literally destroying our life support system, disrupting our climate, destroying our oceans, depleting our soil, polluting everything, committing ecocide against the whole web of life. Second, we have a crisis of poverty and unequal distribution of wealth and power, concentrating more and more wealth and power among a tiny minority of people. That leads to a third problem: the crisis of peace. We know we’re in trouble, so what do we do? We disseminate more and more weapons of increasing kill power. We set on fire all of our divisions: racial, economic, religious, social, gender related, and more. We have the crises of the planet, poverty, peace; the fourth crisis is religion because all too often our religious communities are remaining on the sidelines. As Thomas Merton said, they’re “guilty bystanders.” I think much religion has been selling people an evacuation plan rather than helping them participate in a transformation plan. McLaren points to people who integrated spirituality and action in service of the world’s healing: The great Buddhist teacher Thich Nhat Hahn came of age in Vietnam right as his nation was descending into civil war. He didn’t want to be part of a religious community that was disengaged from his culture at a time of great need. He began to articulate what he called a form of engaged Buddhism. It was the same with Thomas Merton. He became a Trappist monk. We might think of Trappists as people who are withdrawn from all the events and affairs of the world. But Merton, who wrote New Seeds of Contemplation, also wrote a book called Seeds of Destruction because he said he wanted a form of engaged contemplative Christian faith. When Richard Rohr started the CAC, he wanted it to be the Center for Action and Contemplation: engaged contemplation rooted in a Christian tradition. And of course, this just draws from the example of Jesus, who withdrew for a period of contemplative silence at the beginning of his ministry, a period of forty days, the story says. But then of course, he engaged with the struggles and challenges of his people in his time. Every day Jesus would follow that same rhythm: withdraw for solitude, but then come back to engage by healing, feeding, caring, welcoming, binding up the wounds of this world, and implanting in people a vision of resilience, engaging with a world on fire. Brian McLaren |